Київська школа політичної економії як об’єкт наукових досліджень - Kurbet, Oleksandra (Наукові записки НаУКМА. Економічні науки, 2022)
Метою статті є історико-економічний аналіз представлення Київської школи політичної економії та виокремлення підходів до визначення цієї спільноти київських економістів у сучасній науковій літературі. Аналіз показав, що в радянські часи науковий спадок цієї спільноти вчених мав критичний характер, а саму школу визначали як буржуазну. Наприкінці ХХ ст. дослідники почали проявляти креативне сприйняття наукового доробку економістів другої половини ХІХ – початку ХХ ст., зокрема й доробку київських учених, зросла кількість досліджень історико-економічного спрямування та урізноманітнилася їхня проблематика. На основі комплексного аналізу сучасної наукової літератури здійснено систематизацію підходів до вивчення Київської школи, виокремлено правовий, фінансовий, управлінський та політекономічний підходи. Відповідно до цих підходів учені досліджують: Київську університетську школу поліцейського права, Київську школу фінансового права, Київську фінансову школу, школу української управлінської наукової думки, Київську психологічну школу політичної економії, Київську економічну школу, Київську школу в політичній економії тощо. Найпоширенішим є політекономічний підхід, у межах якого вчені досліджують методологію та наукові здобутки Київської школи та окремих її представників на ниві економічних досліджень. Акцентовано на тому, що така різноманітність підходів породжена багатоаспектністю наукового доробку представників Київської школи, яка надає поживу для досліджень сучасним фахівцям різних галузей економічного та юридичного спрямування. Авторка зробила висновок про те, що намагання звести спільноту київських учених в одну наукову школу, акцентуючи лише на одному напрямі досліджень, буде штучним, адже відсікатиме інші напрями, які не задовольнятимуть обрану ознаку. JEL classification: B19